אתה רואה את העורבים?
הם לא טעמו נסיך מעולם.
זה מה שהשארתם לי?
תילחם!
תילחם בי!
פחדן!
תילחם בי!
יש בינינו הסכם! תילחם!
תילחם בו, בן. תילחם בו.
תילחם בי! - הטרויאנים הפרו את ההסכם!
להתכונן לקרב!
זה לא כבוד!
זה לא יאה לבן-מלכות!
אם הוא לא יילחם, גורלה של טרויה ייחרץ.
הקרב נגמר.
הקרב לא נגמר.
זוז אחורה, הנסיך הקטור.
אהרוג אותו שכוב לרגליך. לא איכפת לי.
הוא אח שלי.
פאריס!
קדימה!
כנס פנימה, פאריס!
קשתים!
אנשינו קרובים מדי לחומות. - תחזור אחורה, שוטה שכמותך!
למען טרויה!
עכשיו! - לירות!
ערוך אותם בשורה!
סדר את האנשים בשורה!
מערך קדמי, לדחוף!
קדימה.
קדימה!
לוחמים! עכשיו!
הנסיך הקטור!
אנחנו חייבים לסגת!
צבאי עדיין לא הובס בקרב!
לא יישאר לך צבא אם לא תיסוג!
בחזרה לספינות!
- לסגת!
אחורה! - לסגת!
חזרו אחורה!
אחורה. בחזרה לספינות!
לסגת!
אנשים, לסגת לאחור! - לעצור!
עצרו!
אבל הם נסוגים!
אנחנו בטווח הקשתים שלהם.
תדאג שאנשינו יאספו את הנופלים.
תוציא שליח אל היוונים. הם יכולים לאסוף את מתיהם.
הם היו עושים את אותו הדבר עבורנו?
זוזו! אחורה!
לחזור לעמדות!
את חושבת שאני פחדן.
אני פחדן.
ידעתי שהוא יהרוג אותי.
את צפית.
אבי צפה.
אחי.
כל טרויה צפתה. לא התביישתי.
ויתרתי על גאוותי...
על כבודי...
רק כדי לחיות.
למען האהבה.
התמודדת מול לוחם דגול. זה דרש אומץ.
בגדתי בך.
מינילאוס היה אדם אמיץ.
הוא חי למען הלחימה.
ובכל יום שהייתי איתו, רציתי לצעוד לים ולטבוע.
איני רוצה גיבור, אהובי. אני רוצה גבר להזדקן איתו.
לועגים לי בטרויה. שיכורים מן הניצחון!
הם חושבים שאפליג הביתה באור ראשון.
אולי כדאי לעזוב.
להימלט? כמו כלב מוכה?
החיילים מאמינים שהגענו הנה למען אשת מינילאוס.
הוא כבר לא זקוק לה.
דמו של אחי עדיין מרטיב את החול, ואתה מעליב אותו!
זה אינו עלבון לומר שאיש מת הוא מת.
אם נעזוב כעת, נאבד מכושר ההרתעה שלנו.
הטרויאנים יוכלו להביס אותנו. כמה זמן ייקח עד שהחתים יפלשו?
אם נישאר, אז נישאר מהסיבות הנכונות.
להגן על יוון, לא על כבודך.
המאבק האישי שלך עם אכילס הורג אותנו.
אכילס הוא אדם אחד.
הקטור הוא אדם אחד.
תראה מה הוא עשה לנו היום.
הקטור נלחם למען ארצו! אכילס נלחם רק למען עצמו!
לא איכפת לי מנאמנותו. איכפת לי מיכולות הניצחון שלו.
הוא צודק.
המורל של האנשים נמוך.
אפילו אם אשלים עם אכילס, הוא לא יקשיב לי!
הוא יכול לשפד אותי באותה מידה שיכול לדבר איתי!
אני אדבר איתו.
הוא ירצה את הנערה בחזרה.
הוא יכול לקבל אותה.
לא נגעתי בה.
איפה היא?
מסרתי אותה לגברים.
הם זקוקים לבידור אחרי היום.
קדימה, תעביר לי את הכלבה!
מי ראשון?
זונה טרויאנית!
מה זה? חלוק בתולות?
כבר לא תזדקקי לו! - תחזיקו אותה.
עדיף להיות שפחה ספרטנית מאשר טרויאנית...
אכילס!
פגעו בך?
ראיתי שנלחמת בהם. את אמיצה.
להשיב מלחמה כשתוקפים אותי? לכלב יש אומץ כזה.
תאכלי.
הכרתי גברים כמוך כל חיי.
לא, לא הכרת.
אתה חושב שאתה שונה מאלף אחרים?
חיילים מבינים רק מלחמה. השלום מבלבל אותם.
ואת שונאת אותם. - אני מרחמת עליהם.
חיילים טרויאנים מתים כדי להגן עלייך.
אולי הם ראויים ליותר מהרחמים שלך.
מדוע בחרת בחיים האלה?
אילו חיים? - להיות לוחם דגול.
לא בחרתי בדבר. נולדתי, וזה מי שאני.
ואת? מדוע בחרת לאהוב אל?
אני חושב שתגלי שהאהבה תהיה חד צדדית.
אתה נהנה להתגרות בי?
הקדשת את חייך לאלים.
זאוס, אל הרעם. אתנה, אלת התבונה. את משרתת אותם.
כן, כמובן. - וארס, אל המלחמה?
מי מכסה את מיטתו בעורם של אנשים שהוא הרג?
יש לפחד ולכבד את כל האלים.
אגלה לך סוד...
משהו שלא מלמדים אותך במקדש.
האלים מקנאים לנו.
הם מקנאים לנו כי אנחנו בני מוות.
כי כל רגע יכול להיות האחרון שלנו.
הכל נראה יפה יותר כי גורלנו נחרץ.
מעולם לא תהיי יפה יותר מאשר את כעת.
לעולם לא נהיה פה עוד.
חשבתי שהיית פרא טיפש.
יכולתי לסלוח לפרא טיפש.
עשי זאת.
אין דבר קל מזה.
אתה לא פוחד?
כולם מתים. היום, או בעוד חמישים שנה. מה זה משנה?
עשי זאת.
אתה תהרוג אנשים נוספים אם לא אהרוג אותך.
הרבה.
אדוני, יש...
תאמר לאנשים להעמיס את הציוד. אנחנו חוזרים הביתה.
אספו את המצבור.
אגממנון הוא אדם גאה.
אך הוא יודע כשהוא עושה טועה.
הוא שלח אותך להתנצל במקומו?
מדוע אתה מרותק לחזיר הזה?
העולם נראה פשוט מעיניך, ידידי...
אך כשאתה מלך, בחירות מעטות הן פשוטות.
אטיקה לא יכולה להרשות לעצמה אויב כאגממנון.
אנחנו אמורים לחשוש מפניו?
אינך חושש מאיש, זו הבעיה שלך. חשש הוא דבר יעיל.
אנחנו זקוקים לך.
יוון זקוקה לך.
יוון הסתדרה היטב הרבה לפני שנולדתי.
יוון תישאר יוון הרבה אחרי שאמות.
אני לא מדבר על האדמה.
האנשים זקוקים לך.
תישאר, אכילס.
נולדת למען המלחמה הזו.
הדברים פחות פשוטים היום.
יש לנשים את היכולת לסבך דברים.
מכל מלכי יוון, אותך אני מכבד יותר מכולם.
אך במלחמה הזו, אתה משרת.
לפעמים אתה צריך לשרת כדי להנהיג.
אני מקווה שתבין זאת ביום מן הימים.
אנחנו חוזרים הביתה?
נפליג בבוקר.
היוונים נטבחים. לא נוכל פשוט לעזוב.
אם אתה כמה למלחמה, תמיד תהיה אחרת.
אלה בני ארצנו.
אתה בוגד ביוון כולה רק כדי לצפות באגממנון נופל.
מישהו צריך להפסיד.
האלים מאירים לנו פנים.
כעת זה הזמן להשמיד את הצבא היווני.
המורל שלהם נפול.
להכות בהם עכשיו. להכות בהם בעוצמה.
והם יברחו.
הלוחמים השכירים לא השתתפו אתמול בקרב.
יש מחלוקת בקרב היוונים.
אך אם נתקוף את ספינותיהם, אנחנו נאחד אותם.
אם הם יחליטו לתקוף אותנו, נרשה להם.
לא ניתן לפרוץ את חומותינו. אנחנו נביס אותם שוב.
אתמול, היוונים המעיטו ביכולתנו.
אסור לנו להמעיט בערכם כעת.
אתה בטוח במשמעות האותות הללו?
חילול המקדש מכעיס את אפולו.
האלים קיללו את היוונים.
הכן את הצבא. נתקוף באור ראשון.
אני עדיין שבויה?
את האורחת שלי.
בטרויה, אורחים יכולים לעזוב בכל עת.
אז את צריכה לעזוב.
היית משאיר את כל זה מאחור?
היית עוזבת את טרויה?
החזיקו את הבריקאדות!
קשתים לאחור.
אכילס.
עכשיו!
קדימה!
מספיק ליום אחד.
כן.
בחזרה אל הספינות!
זה היה קרוב משפחתו.
לטרויה!
בחזרה לעיר! - בחזרה לעיר!
לטרויה!
התכוונו להפליג היום הביתה.
אני לא חושב שמישהו יפליג הביתה כעת.
אכילס.
הפרת את פקודתי.
לא, אדוני. הייתה טעות.
הוריתי למירמידונים להישאר מאחור.
אתה הובלת אותם אל הקרב.
לא הובלתי אותם, אדוני. חשבנו שאתה הובלת.
איפה פטרוקלוס?
פטרוקלוס!
חשבנו שהוא היה אתה, אדוני.
הוא לבש את השריון שלך, המגן, מגפי השריון, הקסדה שלך.
הוא אפילו זז כמוך.
איפה הוא?
איפה? - הוא מת, אדוני.
הקטור שיסף את גרונו.
לא!
לאן אתה מוביל אותי?
את זוכרת כיצד מגיעים הנה?
כן.
בפעם הבאה שאת מגיעה לפה, תתקדמי לאורך המנהרה.
אין פניות, לכן לא תתעי. פשוט תמשיכי לצעוד.
כשתגיעי לקצה, את תהיי על שפת הנהר.
לכי בעקבות הנהר עד שתגיעי להר אידה.
מדוע אתה אומר לי זאת?
אם אמות... - לא.
איני יודע כמה זמן העיר תחזיק מעמד.
אם היוונים יפרצו את החומות, זה נגמר.
הם יהרגו את כל הגברים, וישליכו את התינוקות מחומות העיר.
בבקשה. - הנשים תהפוכנה למשרתות.
וזה יהיה עבורך גרוע ממוות. - מדוע אתה אומר דברים כאלו?
כי אני רוצה שתהיי מוכנה.
אני רוצה שתיקחי את בננו, ואני רוצה שתביאי אותו הנה.
תנסי להציל כמה אנשים שתצליחי, אך תגיעי הנה. ותברחי.
הרגתי נער היום.
והוא היה צעיר.
הוא היה צעיר מדי.
הנער הזה הציל את המלחמה עבורנו.
יודורוס. - אדוני.
אני זקוק לשריון שלי.
לא.
אל תלך!
חבל!
הקטור הוא קרוב משפחה שלי. הוא איש טוב.
אל תתמודד מולו. בבקשה, אל תתמודד מולו.
בבקשה.
לא.
הקטור!
אבא...
סלח לי על כל עלבון...
שירתתי אותך כמיטב יכולתי.
הקטור!
מי ייתן והאלים יהיו לצידך.
הקטור.
לאף אבא לא היה מעולם בן טוב יותר.
הקטור!
אפולו מגן עליך, נסיכי.
אתה האדם הטוב ביותר שאני מכיר.
אתה נסיך של טרויה.
אני יודע שתגרום לי להתגאות בך.
הקטור!
זכרי את שאמרתי לך.
אתה לא חייב ללכת. אתה לא חייב.
זכרי את שאמרתי לך.
הקטור!
חזיתי ברגע הזה בחלומותיי.
אם אגיע איתך להסכם...
והאלים יהיו לנו לעדים...
הבה נתחייב שהמנצח יתיר קיום טקסי אשכבה נאותים למפסיד.
לא קיים שום הסכם בין האריות לבני האדם.
עכשיו אתה יודע מול מי אתה מתמודד.
חשבתי שהיית אתה זה שנלחמתי בו אתמול.
והלוואי וזה היה אתה. אך הענקתי לנער המת את הכבוד הראוי.
הענקת לו את כבודה של החרב שלך.
לא יהיו לך עיניים הלילה. לא יהיו לך אוזניים או לשון.
אתה תתעה בעולם המתים עיוור, חירש וטיפש, וכל המתים יידעו:
זה הקטור, השוטה שהאמין שהוא הרג את אכילס.
קום, נסיך טרויה.
קום. לא ארשה לאבן לקחת את התהילה שלי.
איבדתי את הקרוב שלך.
עכשיו לקחת את שלי.
מתי זה ייגמר?
זה לעולם לא נגמר.
מי אתה?
סבלתי היום את מה שאיש לא סבל מעולם.
נשקתי לידיו של האדם שהרג את בני.
פריאם?
איך נכנסת הנה?
אני מכיר את ארצי טוב יותר מהיוונים, אני חושב.
אתה אדם אמיץ.
אוכל לשפד את ראשך מבלי להניד עפעף.
אתה באמת חושב שמוות מרתיע אותי כעת?
צפיתי בבני בכורי מת...
צפיתי בך גורר את גופתו הקשורה לאחורי המרכבה.
השב אותו אליי.
הוא ראוי לקבורה נאותה, אתה יודע זאת.
השב אותו אליי.
הוא הרג את בן-דודי.
הוא חשב שזה היית אתה.
כמה קרובי משפחה אתה הרגת?
כמה בנים ואבות ואחים ובעלים?
כמה, אכילס האמיץ?
הכרתי את אביך.
הוא מת טרם זמנו.
אך שפר מזלו לא לחיות מספיק כדי לראות את בנו נופל.
לקחת ממני הכל.
את בני הבכור...
היורש לכתר...
מגן הממלכה.
איני יכול לשנות את מה שקרה. זה היה רצון האלים.
אך הענק לי את החסד הקטן הזה.
אהבתי את בני מהרגע בו פקח את עיניו...
ועד הרגע שעצם אותן.
אפשר לי לרחוץ את גופו.
אפשר לי להתפלל.
אפשר לי להניח 2 מטבעות על עיניו כתשלום לנושא נשמתו.
אם אניח לך לצאת מפה...
אם אניח לך לקחת אותו...
זה לא ישנה דבר.
עדיין תהיה אויבי בבוקר.
אתה עדיין אויבי הלילה.
אבל אפילו אויבים יכולים להפגין כבוד.
אני מעריץ את אומץ לבך.
פגוש אותי בחוץ בעוד רגע.
ניפגש שוב בקרוב, אחי.
בנך היה הלוחם הטוב ביותר איתו התמודדתי.
בארצי, משחקי הלוויה נמשכים 12 ימים.
כך גם בארצי.
אז הנסיך יקבל את הכבוד הזה.
היוונים לא יתקפו את טרויה במשך 12 יום.
בריסייס?
חשבתי שאת מתה.
את חופשייה ללכת.
אם פגעתי בך...
זו לא הייתה כוונתי.
לכי.
אף אחד לא יעצור אתכם. אני מבטיח לכם.
בואי, ילדתי.
אתה מלך הרבה יותר טוב מזה המנהיג את הצבא היווני.
אכילס כורת ברית סודית ועליי לכבד אותה? איזו מן בגידה זו?
נושא ונותן עם המלך היריב. מעניק לו 12 ימי שלום.
שלום!
הנסיך שלהם מת. הצבא שלהם ללא מנהיג.
זה הזמן לתקוף!
גם לאחר מות הקטור, אין לנו דרך לפרוץ את החומות.
ארסק את חומותיהם לעפר...
גם אם זה יעלה לי ב-40,000 יוונים.
שמע אותי, זאוס!
ארסק את חומותיהם לעפר.
זה יפה.
עבור הבן שלי בבית.
ובכן, אודיסס.
מצאת דרך לגרום לכבשה להזמין את הזאבים לארוחה.
סלח לי, יודורוס. לא הייתי צריך לפגוע בך.
היית חבר נאמן כל חיי.
אני מקווה שלא אאכזב אותך עוד.
אני זה שאכזבתי.
הער את הלוחמים. אתה לוקח אותם הביתה.
אתה לא מצטרף אלינו?
יש לי קרב פרטי להילחם בו.
הנח לי לצעוד לצידך.
לא. אני לא רוצה שאנשיך ייקחו בכך חלק.
זה לילה יפה.
לך, יודורוס. זו פקודתי האחרונה אליך.
להילחם עבורך היה הכבוד הגדול של חיי, אדוני.
פתחו את השערים!
- - כעבור 12 יום
הנה.
מגפה.
אל תתקרב יותר מדי, מלכי.
זה רצון האלים.
הם חיללו את מקדשו של אפולו...
ואפולו חילל את בשרם.
הם חשבו שהם יכולים לבוא ולבזוז את עירנו ביום אחד.
עכשיו הבט בהם, נמלטים מהאזור האגאי.
מה זה?
מנחה לפוסידון. היוונים מתפללים לשיבה בטוחה הביתה.
זו מתנה. עלינו לקחת אותה למקדשו של פוסידון.
אני חושב שעלינו לשרוף את זה. - לשרוף?
נסיכי, זו מנחה לאלים.
אבא, שרוף את זה.
הביטי בהם.
כאילו הנסיך שלהם לא מת מעולם.
אתה הנסיך כעת.
גרום לאחיך להתגאות.
בריסייס. איפה היא?
היכן? - אני לא יודע.
בבקשה. יש לי בן.
אז תוציא אותו מטרויה.
בריסייס!
פאריס! אנדרומכה!
הלנה. עלינו ללכת.
לאן? - אראה לך. עכשיו. מהר.
פאריס.
זו דרך ארוכה. מהר. עלינו ללכת עכשיו.
בריסייס!
פאריס!
הניחו לה לעלות באש!
הניחו לטרויה לעלות באש!
שרפו אותה! שרפו את כולה!
שרפו את טרויה!
זו דרך ארוכה. מהר.
בוא. - אני נשאר.
לא. - אבי לא ינטוש את העיר.
אני לא יכול לנטוש אותו.
העיר מתה. הם שורפים אותה עד עפר.
מה שמך? - אאניאס.
אתה יודע להשתמש בחרב? - כן.
החרב של טרויה.
כל עוד היא נותרת בידיו של טרויאני, לאנשינו יש עתיד.
הגן עליהם, אאניאס. מצא להם בית חדש.
אני אמצא. - מהר.
פאריס, בריסייס לא הייתה בחדרה.
אני אמצא אותה.
לכי.
אני אשאר איתך. - לכי.
בבקשה, אל תעזוב אותי.
איך תוכלי לאהוב אותי אם אברח כעת?
נהיה שוב ביחד, בעולם הזה או בעולם הבא. נהיה ביחד.
לכי.
אל השער!
חייליה של טרויה...
אתם לוחמים!
להוביל אתכם היה לי לכבוד!
נסיכי!
נושא הנשמות ממתין לנו.
אני אומר שניתן לו להמתין עוד קצת!
פאריס!
אין לך כבוד?
מאוחר מדי לתפילות, כוהנת.
כמעט הפסדתי את המלחמה הזו בגלל הרומן הקטן שלך.
את תהיי המשרתת שלי במיקנה.
כוהנת טרויאנית שתקרצף את הרצפות שלי.
ובלילה...
קומי!
תחזיק אותה.
בואי איתי.
לא!
פאריס!
לא!
די! בבקשה!
פאריס! לא!
זה בסדר.
הכל בסדר.
הענקת לי שלווה...
בחיים של מלחמה.
בריסייס, בואי.
לכי.
את חייבת.
לא.
טרויה נופלת.
לכי.
אנחנו חייבים ללכת. אני מכיר דרך מוצא.
זה בסדר.
לכי.
בריסייס, בואי.
לכי.
מצא לך שלווה...
אחי.
אם אי פעם יספרו את סיפורי", הנח להם לומר...
שצעדתי עם ענקים".
אנשים נופלים וקמים" כמו חיטה בחורף...
אך השמות האלה" לא ימותו לעולם.
הנח להם לומר שחייתי" בתקופתו של הקטור...
מאלף הסוסים".
הנח להם לומר"...
".שחייתי בתקופתו של אכילס"
°•°• תורגם ע"י קובי פרץ •°•° •°•° Www.LioNetwork.Net •°•°